Jag visste inte att ni talade snigelspråk.
Jag önskar att jag gjorde det.
Hon ser inte bättre ut, eller hur?
Hon? Vi har inte kunnat avgöra könet, om den har något.
- Jag borde lämnat henne där hon var. - Nonsens.
Ni är på forskningsuppdrag.
Det finns nåt att lära av alla livsformer.
Hon ska inte vara i den här miljön.
Jag lovar att göra mitt bästa för att hålla den vid liv.
Han ska göra så du mår bättre.
Faktiskt tänkte jag mer på min pyritiska fladdermus.
Den äter ju ingenting när den är död.
Vi har styrt mer kraft till sjukstugan.
- Låt mig få veta om det är nog. - Det här borde räcka.
Hur mår Sluggo?
Dr Phlox tror att argonlampan borde hjälpa-
- men hon har knappt rört sig i dag.
Vi har varit här i två veckor, och den enda första kontakten vi har gjort...
...är med en döende mask.
Kom in.
Avsökningarna av sektorerna framför...
Hör ni det?
- Hör jag vad? - Ett pip.
Något piper.
Jag tror det kommer från under däcket-
- men varje gång jag kommer nära det, slutar det.
Kan jag inte isolera det, får jag riva upp hela golvet.
Det skulle vara olyckligt.
Avsökningar av sektorerna visar små chanser-
- att hitta bebodda planeter.
Men Vulcans stjärnkartor?
Vi har lite data om kursen som Stjärnflottan tilldelade.
Det är tusentals stjärnsystem längs den här vägen.
Det måste ha varit något som fångade ert folks intresse.
En kännande ras, ett trinärstjärnkluster.
Vi väljer inte våra destinationer efter vad som fångar intresset.
Vulcaner behöver alltid en logisk och pragmatisk orsak.
Mitt folk delar inte er entusiasm inför utforskning.
Rymden är stor, kapten.
Jag är säker på att ni vet att bara en av 43000 planeter...
...har ett intelligent liv. - Jag har studerat exobiologi.
Jag känner till statistiken.
Men vi färdas med warp 5. Det måste finnas någon här ute.
Kom in.
Jag är ledsen...
Jag ska låta er utforska.
Trip säger att Sluggo inte klarar sig så bra.
Nej, sir. Men doktorn gör det bästa han kan.
Sir, min bostad är på E-däcket, styrbord sektion fem.
- Ja? - Stjärnorna går åt fel håll.
Fel håll?
På båda utbildningsresorna var min bostad på babord sida.
Jag har svårt att sova.
- För att ni är på fel sida... - Fel sida av skeppet. Ja, sir.
Fänrik Porter sa att han är villig att byta, med er tillåtelse.
Visst.
Min kommunikationsofficer...
...kan ju inte somna på bryggan.
Jag uppskattar det, kapten.
- Var det något mer, Hoshi? - Nej, sir. Tack.
Redo?
Framåt- och bakåtavsökarna är inriktade.
Aktiverar simulering J-6.
- Målet är uppnått. - Simulerad avfyrning.
Fem sekunder till nedslaget.
Tre, två, en.
Underbart.
- Vi är bara tre meter fel. - Bara tre meter.
Det kan vara skillnaden-
- mellan en vapenport och en warpkärna.
Istället för att skeppet blir odugligt, förstörs det-
- och förmodligen vi med i processen.
Vi ska få det rätt.
Allt detta borde ha ordnats före vi lämnade jorden.
Har de upptäckt bebodda planeter eller skepp?
- Inte ännu. - Bra.
Hoppas du inte väntar dig att alla vi stöter på här är fientliga.
På 23 år stötte inte de mina på problem-
- mer än ett halvt dussin gånger.
Jag tror inte att ni var så här långt bort.
Tror du att det gör hela skillnaden?
Jag vet bara att innan vi får de här avsökarna att fungera rätt-
- så ju längre bort vi är från alla, desto bättre.
Alla ombord verkar väldigt angelägna om en första kontakt.
- Hur går det? - Inte bra, sir.
Vi har åtgärdat problemet, men är ändå 0,02 procent ifrån målet.
Det är oacceptabelt.
Är det verkligen inte simuleringen som är fel då?
Det finns bara ett sätt att få veta det.
Hur länge skulle det ta att väpna några torpeder?
Några ögonblick, sir.
- Archer till T'Pol. - Ja, sir.
Förbered att gå ur warpdriften.
- Dags för lite målträning. - Bekräftat.
- Tack, kapten. - Kom, Travis.
Vi måste hitta något åt mr Reed som han kan spränga.
Ladda en ny. Vi försöker igen.
Rotera inriktningsaxeln med 0,5 mikroner.
0,5 mikroner.
Mr Reed.
Riktar jag om den infraröda skannern, kan jag kanske kompensera.
- Hur länge kommer det att ta? - Större delen av dagen.
Återuppta kursen, fänrik.
Sir.
Vi ska inte sitta och vänta i 24 timmar.
Gör ändringarna, så gör vi ett nytt test så fort vi får chansen.
- Sitter det någon här? - Nej.
Varsågod, sätt er.
- Är Sluggo bättre? - Tyvärr inte.
Testa potatisen. Den är utsökt.
- Resekvenserat protein. - Ja.
Smaken är fantastisk.
I min hemvärld skulle folk aldrig prata under en måltid.
Det anses vara slöseri med tid.
Det har tagit tid men jag har blivit fäst vid det.
Att ödsla tid verkar vara det enda vi har gjort.
- Folk börjar bli lite nerviga. - Nerviga?
Rastlösa.
Vi har varit borta två veckor och har inte sett ett dugg.
Varje stund har varit ett äventyr för mig.
Människor är så oförutsägbara.
Har ni sett hur mycket mat besättningsman Namod äter?
- Inte direkt. - Känt fänrik Socorros doft?
Efter att hon har tränat?
Hon avger en doft som liknar binjuren hos en nausicaan.
Och Bennett och Haynem där borta. Ser ni dem?
Om jag inte misstar mig, förbereder de inför att para sig.
Tror ni att de kan låta mig se på?
Trevligt att se att ni njuter av tillvaron.
Bryggan till kapten Archer.
- Hur stort är det? - Cirka 92 meter långt.
- Det verkar inte röra sig snabbt. - Det rör sig inte alls.
Underligt.
- Var är närmaste stjärnsystem? - Nästan tre ljusår bort.
De kanske håller på med något djuprymdsexperiment.
Kanske vi borde ta en titt.
Om ni insisterar på att låta er nyfikenhet styra era handlingar.
Vi insisterar.
Avstånd, 5000 kilometer.
Skeppets skrov inkluderar tritanium och disilikonpolymerer.
Jag får inte fram något om deras framdrivningssystem...
...men det kan vara offline.
- Imponerande, eller hur? - Om de har vapen...
...är de inte laddade. - Kommunikationsaktivitet?
Nej, sir.
Kör det här genom översättningsmatrisen.
Mitt namn är Jonathan Archer.
Jag är kapten på rymdskeppet "Enterprise".
Vi är på ett uppdrag och gör...
...fredlig utforskning.
Vi kommer från planeten jorden.
Vi skickar ett pulsarrutnät som borde hjälpa er hitta vårt stjärnsystem.
- Har ni roterat frekvenserna? - Jag ska försöka med det igen.
Inget svar, sir.
Kapten, får jag förstora ventilationshålen runt luckan?
Gör det.
Är det där ventilationshål, eller hål i skrovet?
Gå närmare, Travis. Låt oss titta på andra sidan.
Det ser ut som brännmärken.
Resterna tyder på oxidering och termisk chockverkan.
Kanske resultatet av en kraftfull partikelstöt.
- Ni menar vapen. - Möjligen.
Är vi nära, och kan skanna bio-tecken?
Ja, men att skanna deras skepps inre kan ses som en integritetskränkning.
Något?
Om någon är hemma så vet de att vi är här.
Så varför har de inte svarat?
Inte alla väljer att svara när någon knackar på dörren.
Det skulle vara bäst att återuppta vår tidigare kurs.
Se om ni hittar en annan lucka.
- Diameter? - 0,9 meter.
Skanna efter bio-tecken.
Det finns ett antal livsformer ombord.
- Humanoider? - Cellaktiviteten är under...
...gränsnivån för era sensorer.
Kanske de har problem. De är sjuka eller något.
Kanske är de inte intresserade av besökare.
- Mr Reed, när kan en skyttel vara klar? - Om en halvtimme.
Det finns ett antal protokoll vi inte har försökt med.
Sätt igång.
Hon kan ha rätt. Jag kan testa anrop...
...på thetaband-frekvenser. - Dräkt på, fänrik.
Jag, sir?
Skeppet är ert.
- Något problem, kommendörkapten? - Jag vill följa med er.
Jag har en översättare och en väktare.
Varför skulle jag ta er?
Varför tro att ni kan öppna luckan...
...eller sätta på ljuset? - Vi har strålkastare, Trip.
Det kan finnas många däck.
Ni kan behöva någon som hjälper er med turbohissarna.
Okej, jag har ett bättre skäl till varför ni behöver en tekniker.
Er tekniker anmälde sig nog för utforskning-
- för att kunna utforska.
Inte för att sitta där inne medan ni tre...
...får ta er in i skeppet. - Vi tar oss inte in.
Vi ska bara se om allting är okej.
Ni vill gärna upptäcka vad som är där.
- Varför ska jag vara annorlunda? - Vi kom precis hit, Trip.
Det finns gott om tid för att utforska.
Just nu behöver jag er på "Enterprise", där nere med era maskiner.
Skeppet är lite för nytt för att vara utan chefingenjör.
När jag drömde om det här uppdraget-
- såg jag inte att nån vulcan fanns ombord-
- som hela tiden sög luften ur rummet.
Ja...
...hon har rätt.
Den som är på det där skeppet vill kanske inte att vi snokar.
Men jag kan väl inte anta att det är så?
Kanske de behöver vår hjälp. Pausa, dator.
Du vet... Hördu. Du vet att du och cheddar inte är en bra kombination.
Återuppta privat logg.
Innan vi for sa amiral Forrest-
- att vi skulle skapa historia för varje ljusår.
Men det gör vi inte genom att sitta på händerna.
Pausa, dator. Kom in.
- Fänrik. - Ledsen att störa, sir.
Inga problem. Ost?
Nej, tack.
- Fungerade alltihop? - Sir?
- Med att byta bostad. - Ja, det gick bra. Tack.
Jag tänkte, kapten-
- att jag är till större hjälp om jag stannar och har en länk.
Med en omedelbar tillgång till den språkliga databasen.
Kan ni koppla universalöversättaren till databasen, genom länken?
Det är inte samma sak. Fördröjningen tredubblas.
Jag väntar hellre några sekunder om ni finns med på platsen.
Vi vet inte om universalöversättaren fungerar.
Ni blir vår backup. Och det borde bli spännande.
Halva besättningen skulle ge en hörntand för att få komma dit.
Vad är fel?
Klimatdräkterna gör att jag känner lite... Klaustrofobi.
Klaustrofobi?
- Och ni tog ett jobb på ett rymdskepp? - Ni övertalade mig, minns ni det?
Jag minns inte att jag läst om problem under er noll-G-utbildning.
Jag bara... Jag bet ihop, och tog mig igenom det.
Tja, då får ni bita er i läppen igen.
Jag behöver er där.
Ja, sir.
Vad är det, Hoshi?
Är något annat fel?
Nej, jag bör återgå till avfyringsrummet.
Vänta, jag följer med er.
Det var sista gången, Porthos.
- Ska ni kriga, löjtnant? - Man kan inte vara nog försiktig, sir.
Du har sett för mycket science fiction.
Vi behöver bara tre phasers. Sätt dit gevären igen.
- Vad är ni graderad för? - EM sidovapen...
...och klass tre pulsgevär.
Jag har aldrig sett en sån där.
Malcolm kommer att kolla er om det, så fort han får chansen.
Var inte orolig. Den sköts ungefär som en EM-33.
- Är det här nödvändigt? - Bara en försiktighetsåtgärd.
Typiskt. Ingen utlösningsmekanism.
Det bör inte vara nåt problem.
Jag kan placera mikro-laddningar, här och här.
Vänta lite, Malcolm.
- Ursäkta för det. - "Enterprise", vi har åtkomst nu.
Vi går ombord på skeppet.
Vi vet åtminstone att de är tvåfotade.
- Varför det? - Stegen.
Kom.
Kväve-metanatmosfär.
Och det är kallt, minus 20 grader.
Det går el här, men inte mycket.
Kapten.
Molekylerna ser ut aminosyror.
Blod?
Någon sorts hydraulik.
Vad det här än är har det inte varit här särskilt länge.
- Hoshi, vart ska du? - Ni behöver ingen översättare.
Stanna här.
Deras kroppar blir genomspolade med någon slags vätska.
- Är alla? - Alla är döda, sir.
Det är tyvärr så.
De är rena.
- Hur många? - Jag vet inte.
- Cirka ett dussin. - Femton.
De töms på något.
Den som gjorde detta ansträngde sig verkligen.
Jag tror att de kommer tillbaka.
Vi borde ge oss av.
Det är 15 döda personer där.
Vi kan inte ge oss av.
Ert skäl för att gå ombord där var att hjälpa dem-
- om det behövdes.
Det gör det uppenbarligen inte längre.
Menar ni att vi bara ska lämna dem där?
Vad är alternativet?
Era avsikter var beundransvärda, kapten.
Men inget kan göras för dem nu.
Och om vi stannar här, kan er besättning försättas i fara.
- Archer till bryggan. - Mayweather här, sir.
Gå till warp 3.
- Återuppta kursen. - Ja, sir.
Inte länge efter att jag blev läkare skedde en explosion-
- på en fraktskepp i omlopp runt min hemvärld.
Jag var bland de första läkarna som kom dit.
Det fanns 17 kroppar, bara på bryggan.
Jag hade aldrig sett så många döda personer på en plats förut.
Väldigt störande.
Ni har inget att skämmas för.
Jag skrek som en 12-åring.
Vi är alla rädda för okända saker.
Ni borde vara tacksam för att ni inte har behövt uppleva-
- rum fulla av lik förut.
Ingen annan skrek.
- Har hon ätit något? - Inte än.
Hon har upplevt mycket stress.
Men jag hoppas att det här protein- koncentratet retar hennes aptit.
Jag är en översättare, och kom inte hit för att se lik hänga på krokar.
Självklart kommer ni att möta oväntade saker.
Inte lik på krokar.
Ni kanske trivs bättre på universitetet, med att undervisa?
Jag gjorde det i flera år. Det var givande.
Jag är en exo-lingvist.
Näst bäst i min klass-
- och jag har tre års Stjärnflotteutbildning-
- och jag var Jonathan Archers första val för det här uppdraget.
Varje bebodd värld vi kommer till kommer att vara full av språk.
Vissa kommer att ha hundratals. Han behöver mig här.
Tar hon inte de här näringsämnena, överlever hon inte.
- Vet ni att det är vad hon äter? - Det är nära nog.
Jag borde inte ha tagit henne ombord.
Kanske att jag kan be kaptenen försöka-
- hitta en planet med argon-rik atmosfär.
Det kan vara lättare att mata fladdermusen med henne.
Hon behöver återgå till en omgivning som passar henne bättre.
Kanske någonstans där hon kan undervisa.
Vad är det här för pasta? Det är jättegott.
Kocken sa det, men jag minns inte.
- Inte för kryddigt för er? - Det är bra.
Malcolm vill gärna göra ett nytt vapentest-
- särskilt efter vad som hände.
- Te? - Nej, tack.
- Kapten? - Visst, tack.
Jag hörde att de var humanoider.
- Stämmer det? - Humanoider.
- Liknade de oss? - De bar uniform.
- Men ni kände inte igen rasen? - De var besättningsmän.
Mördade på sitt eget skepp. Femton döda besättningsmän.
Jag fann en stjärnbarnkammare, längs vår rådande kurs.
Jag såg en sån, genom det stora teleskopet utanför Anchorage.
En titt kan lindra lite av besättningens spänningar.
Vad är det? Stör spänningen er?
Inte det minsta.
Det måste vara toppen att inte låta saker besvära en.
Ingen ånger. Ingen skuld.
Men om de var vulcaner?
Hade ni reagerat likadant då?
De var inte vulcaner.
Jag sa om de var vulcaner.
Skulle ni bara ha lämnat dem där, hängande som slaktade djur?
Tror ni inte att ni kanske skulle ha tagit ner dem därifrån?
Försökt få veta vilka de var-
- och ansträngt er för att kontakta deras familjer?
Vi vet inte var de kom från.
Det skulle vara mycket svårt att hitta deras familjer.
Vi försökte inte ens.
Ni då? Tänk om de var människor?
Skulle ni ha satt svansen mellan benen och flytt, för att låta dem ruttna?
Är jag den ende här som har problem med det här?
Ni sa det själv, sir.
Den som dödade dem kommer förmodligen tillbaka.
Så vi bör undvika konfrontation, till varje pris.
Är det vad ni säger? Är det vad ni vulcaner gör?
Ni sticker huvudet i sanden och flyger vidare?
Vi vulcaner skulle aldrig ha gått ombord på skeppet i första hand.
Ni har visst svar på allt, eller hur?
Vi har en uppförandekod, och vi försöker följa den.
Ni tror kanske inte det, men människor har också en uppförandekod.
Det tog ett par tusen år, men jag tror att vi börjar få ordning på det.
Ofattbart att jag nästan ignorerade det.
Vi har vänt kurs, sir.
Vi bör vara vid koordinaterna igen, om fem timmar.
Har ni några problem med miljödräkten?
- Inte alls. - Bra.
Ni behöver undersöka kropparna och försöka identifiera deras ras.
Det skadar inte om ni kan få veta vad som hänt dem.
Jag ser vad jag kan göra.
Ni ville se vad som pågår. Nu har ni er chans.
Bästa sättet att hitta folk är genom deras kommunikationssystem.
Ni behöver få igång det.
Ja, sir.
Hoshi avkodar språket, skapar ett meddelande.
Förhoppningsvis meningsfullt.
- Tyvärr, fänrik. - Jag tar med vakterna.
Det finns ingen som kan skada.
Stanna här och jobba på de där inriktningsskannrarna.
Förbered er för dräkter klockan 14.
Lediga.
- Hur dödades de? - På olika sätt.
Den här fick en dödlig dos av kloraxin.
De tre första där blev skjutna. Partikelvapen, tror jag.
Den här har inte genomgått lika mycket cellnedbrytning.
Han är vår bästa kandidat för en undersökning.
Vill ni hjälpa till?
Ja.
Kanske är det en logg. Vad tror ni?
Vet ej. Det kan vara tvättlistan.
Eller instruktioner om hur man erövrar universum.
Grammatiken låter bimodal.
Deras transceiver är intakt.
Låt oss hoppas att nästa gång vi tar en första kontakt...
...är det inte med ett likfyllt rum. - Låt oss hoppas det.
"Skepp."
- Precis vad jag trodde. - Vad?
En zymuth-körtel.
Släpper triglobulin i blodet.
Därför alla de här slangar och pumpar.
Den som gjorde det här vill åt triglobulinet.
- Varför? - Av flera skäl.
För att skapa mediciner, vaccin.
Vissa raser har till och med använt det som ett afrodisiakum.
- Afrodisiakum? - Det är ganska vanligt.
Konstigt att ni inte vet om detta.
Människor samlade svartbjörnarnas galla-
- och malde noshörningshorn och såna saker, men inte folk.
Det är värt att notera att triglobulin liknar mänsklig lymfvätska.
Hur länge innan transceivern är online?
En minut eller två.
Jag kan inte få nog av detta.
Ett främmande rymdskepp som sänder ett meddelande till vem vet var.
Ju snabbare vi får detta gjort, desto snabbare är vi tillbaka på skeppet.
Ert andra borta-uppdrag, på två dagar.
Ja, underbart.
Önskar jag hade känsla för språk.
Kaptenen kommer oftare behöva en översättare med sig, än en tekniker.
"Nöd."
Två andra lärare och jag tog en hydrobåt till-
- en liten biflod i Amazonas. Ni vet, för att se vilda djur.
Sengångare, rosa delfiner, alla möjliga ormar.
- Oj. - Det gav mig kalla kårar.
Om jag ogillade anakondor, gissa då hur jag känner-
- för sulibaner, eller de som slaktade besättningen på det här skeppet.
Jag ska be kaptenen att föra mig hem.
- Allvarligt? - Jag borde inte lämnat universitetet.
Jag är inte lämpad för det här.
Ge det ett försök. Ni kommer klara det.
Ni var inte här i går.
Jag såg de där kropparna, och rasade ihop.
Kaptenen behöver en översättare han kan räkna med, som visar-
- att hon klarar av press. Det är inte jag.
- Det kan ni inte veta säkert. - Jo, det kan jag.
"Nöd."
Jag tror att jag har det.
"Skepp i nöd."
- T'Pol till Archer. - Fortsätt.
Ett skepp närmar sig oss.
Dess kraftsignaturer matchar avläsningarna från bio-pumparna.
De som dödade den där besättningen har återvänt.
Dags att ge sig av, doktorn.
Trip, Hoshi, dockningsluckan, nu.
Avstånd, 60000 kilometer.
- Bryggan till vapenförrådet. - Vapenförråd.
Ett potentiellt fientligt skepp närmar sig oss.
Är ni beredda att försvara skeppet?
Det beror på när det är här?
Tio minuter, kanske mindre.
Då är svaret mest sannolikt inte.
Avläsarna är ju fortfarande inte inriktade.
Om jag skulle skjuta mot en lada-
- skulle det gå bra. Men inte ett rörligt skepp.
Gör ert bästa. Men jag behöver er på bryggan om fem minuter.
Archer till T'Pol. Utveckla dockningsarmen.
- Armen är utsträckt. - Hur nära är de?
- Åtta tusen kilometer. - Vad för sorts vapen?
Våra sensorer kan inte penetrera deras sköldar.
- Har ni försökt att anropa dem? - Ja.
- Inget svar. - Försök igen.
Kapseln är på armen.
T'Pol till Archer. De svarar fortfarande inte.
De laddar sina vapen.
Våra motorer är målet.
Vi är nästan inne. Var redo att hoppa till warpläge.
Dörrarna.
Archer till bryggan. Det känns inte som warpläge.
Babordsdelen har blivit skadad.
Låt Malcolm rusta torpederna.
- Rapportera. - Vi kommer ingenstans här, sir.
De verkar ha slutat skjuta nu. De knappar in på vår position.
- Malcolm? - Båda rören fram är laddade och redo.
- Låt styrbords rör vara redo. - Ja, sir.
Ge eld.
Låt babords rör vara redo.
- Redo. - Ge eld.
Trip, warpstatus?
Gondolen är depolariserad.
Vi är nog fast här ett tag.
- Vad var det? - Submolekylär bio-skanning.
Ni har blivit undersökt, fänrik.
Vi har alla blivit undersökta.
Helt säkert har de sett att era lymfsystem har-
- vissa användbara sammansättningar.
Gå till vapenförrådet. Börja dela ut handvapen.
Postera vakter vid...
Sir, ett annat skepp gick ur warpläget.
- De är på en genskjutande kurs. - Får jag se.
- De anropar oss. - Ta upp dem på skärmen.
- Kapten? - Han är av samma ras...
...som de mördade var.
De måste ha hört ert nödanrop.
Säg att skeppet ovanför oss dödade besättningen på fraktskeppet.
De tänker göra likadant med oss.
Jag sa det ni sa, sir, men det var nog inte begripligt.
- Vad menar ni? - Det här är inte spanska...
...precis. Jag har tur om jag får till hälften av orden rätt.
De har låst läget mot oss, med någon stabiliseringsstråle.
Använd impulsmotorerna. Få oss härifrån.
Jag kan inte, sir. Deras stråle stör alla våra driftsystem.
Han tycks fatta det med att döda besättningen-
- men tror att vi gjorde det, sir. Jag tror att han tror det.
Säg att vi skickade nödanropet.
Varför skulle vi döda hans folk och sedan göra det?
Jag begrep detta. Han säger att anropet...
...kom från hans skepp, inte vårt. - Vi behövde deras frekvenser.
Att gå dit var det enda sättet att hitta dem.
Något om DNA-avläsningar.
Varför var vi där för två år sedan?
- Två år sedan? - Han menar nog två dagar, sir.
Den fonetiska processorn har svårt att koppla in.
Jag är inte säker, men jag tror inte att han tänker hjälpa oss.
De är 50 meter ovanför oss.
Fyrtionio.
Pumparna.
Be dem att avläsa bio-pumparna som är kopplade till liken.
De får se att det inte är vår teknologi.
Be dem att jämföra kraftsignaturerna-
- med skeppet som snart landar på vårt tak.
Var är de, Malcolm?
De har stannat tio meter ifrån.
Jag har svårt med ordet "pump" sir.
Processorerna söker efter synonymer.
Översättaren är inte begriplig för honom.
Han är frustrerad. Jag tror han tappar tålamodet, kapten.
Glöm översättaren då. Gör det själv.
- Vad ska jag göra? - Tala med honom.
Det är omöjligt, sir.
Jag har inte ens lärt mig deras grundläggande böjningar.
Tala med honom. Det måste inte vara perfekt.
Ni förstår inte. Jag vet inte hur man säger "pump".
Allt kommer att bli fel, och jag gör allting värre.
- Det kan inte bli mycket värre. - Sir.
Kapten, de har börjat borra sig in i skrovet.
Hoshi. Hoshi, du måste göra det här.
Vi alla behöver det.
Det är därför du är här.
En gång till.
Vad sa han?
Fänrik.
De siktar mot skeppet ovanför oss.
- Vi har fått tillbaka impulsmotorerna. - Flytta bort oss.
Kapten, jag kan ha fel, men jag tror att den är rätt inriktad nu.
- Tillåtelse att avfyra en torped. - Beviljas.
Vänligt att vänta tills vi var ur farozonen.
Stanna helt.
Jag tror att vi kan ha fått en ny vän.
Tack vare er.
Kaptenens logg. 6 maj, 2151.
Efter att ha hjälpt dem hämta sin besättning-
- fick vi chansen att umgås lite med axanarerna.
De visade sig vara androgyna och de lever i över 400 år.
Jag ser fram emot att träffa dem igen, under bättre omständigheter.
Innan vi återupptar vår kurs, har jag gått med på en kort avstickare.
Det här är inte precis som den plats du kom ifrån...
...men det är nära nog.
Det är inte så svårt att anpassa sig.
Du kommer att klara dig fint här.